Jag planerar att fria till min pojkvän snart.
Veckorna som ledde fram till det var de stressigaste,
mest nervösa...
Ni vet den där stunden...
Den stunden då allt man hör är sitt eget hjärta bulta.
Han gick ned på knä,
och tog ut en ask ur fickan, som jag inte visste var där.
Sen sa han: "Jag vill vara med dig för alltid."
Allt svartnade och försvann,
och jag stod där med honom, helt knäsvag.
Ni vet nog vad de köpte.
Diamanter är världens mest populära ädelsten.
När man jämför dem med andra juveler, kan man undra varför det är så.
De här skiner precis lika mycket.
De här ser nästan exakt ut som diamanter.
En av de här är en konstgjord diamant.
Forskare kan nu skapa diamanter i labb,
som har precis samma struktur som utvunna diamanter.
Trots det spenderar folk varje år sina besparingar på äkta diamanter.
Det är det dyraste köpet vi gjort.
Det var så otroligt vackert och speciellt för mig.
Nån som har råd att ge dig diamanter, va? Det är trevligt.
Vad är det som gör de här stenarna så speciella?
Vad är en diamant värd?
Diamanter, utvunna och tillverkade.
EN ORIGINAL-DOKUMENTÄRSERIE FRÅN NETFLIX
Det må vara en klyscha att kalla detta rik jord,
men det är faktiskt det.
Den är vacker, och han designade den.
- Se till att den stannar där. - Självklart!
Det är inte ett logiskt köp. Det är irrationellt.
De verkar representera hemska saker.
Det är ett slöseri med pengar, och vi gör det bara för att imponera.
Vad vill folk ha?
Hur gärna vill de ha det?
Vad är de villiga att betala?
DIAMANTER
Vi bor alla på en tunn jordskorpa över en het metallsoppa.
Jordskorpan är mestadels mindre än 40 km djup.
Bara två gånger Manhattans längd.
Rubiner, safirer, smaragder, alla kommer därifrån.
Men en diamants hem ligger än djupare.
Forskare mäter tryck i pascal,
och där diamanter formas, är trycket på fem till sex gigapascal.
Föreställ dig åttio elefanter som står på din stortå, för det trycket
är samma som fem till sex gigapascals.
De flesta ädelstenar skapas av en kombination av de olika elementen.
Diamanter skapas endast av en.
Kol.
Ur ett vetenskapligt perspektiv,
är det här den viktigaste delen av en diamant.
De är små bitar av manteln som inneslutits under diamantens tillväxt.
Det är de enda prover forskare har för att studera jordens inre.
Och de inneslutningarna kan dateras.
Om det här är hela människans historia och det här är dinosauriernas tid...
...är det här den tiden då alla diamanter som vi ser idag, föddes.
De äldsta daterade diamanterna är äldre än livet på jorden.
Över 25 miljoner år sedan,
kom diamanterna till ytan i sällsynta och våldsamma explosioner.
I de mest seismiskt aktiva regionerna, gick de upp i rök.
I de mer stabila områdena, överlevde de.
Det här är en karta av seismiska vågor genom jorden.
De mest stabila områdena är de rosa.
Det är där diamanter låg obemärkta i miljoner av år.
Det tidigaste diamantsmycket är den här ringen från cirka 300 f.Kr.
Under de kommande 2 000 åren,
användes diamanter i kronor, ringar och hårnålar, ihop med andra ädelstenar.
Ibland var de bröllopsgåvor,
som diamantringen som gavs vid förlovningen
mellan ärkehertigen Maximilian av Österrike och Maria av Burgund.
Men diamanter blev inte kärlekens oförlikneliga ädelsten
förrän diamanterna i Sydafrika hittades, 400 år senare.
Cecil Rhodes, en brittisk sjuttonåring,
skickad till Sydafrika, då "Kapkolonin."
Senare blev han känd som nybyggare i Rhodesia,
dagens Zimbabwe och Zambia,
Rhodes universitets namne,
skaparen av Rhodes stipendium,
en ivrig imperialist,
och grundare av företaget som dominerade diamantindustrin
i över ett århundrade.
De Beers.
De gjorde att diamanten förvandlades från en ädelsten till en kulturell norm.
För att förstå hur det gick till, måste man lära sig De Beers regelbok.
Steg ett: Kontrollera utbudet.
På 1870-talet började Rhodes köpa upp sin konkurrens.
De Beer producerade faktiskt inte alla världens diamanter.
De producerade många av dem, men de köpte också
en del från andra,
vilket gjorde att de kunde styra tillgången.
Cirka 90 % av världens tillgångar, inom två decennier.
Sedan kom steg två.
BEGRÄNSA DISTRIBUTIONEN
Rhodes sålde alla sina diamanter till ett diamantsyndikat i London.
När De Beers hade monopol över tillgången globalt,
hade de ett strategiskt lager.
När efterfrågan minskade, ströp de tillgången på eget bevåg.
De Beers talade aldrig om dess lager och låtsades att det inte fanns.
Men år 1999, värderade New York Times det till 5,2 miljarder dollar.
På 1940-talet, försökte USA: s regering bygga sitt eget diamantlager,
för de användes inte bara till smycken.
De är också det hårdaste naturliga materialet på jorden,
vilket gör att de passar perfekt för tillverkning av krigsmateriel.
Medan krigsmaterielstyrelsen sa att ingen utrustning blev försenad,
sa en regeringschef att De Beers syndikat
gjorde det så svårt att få tag i diamanter
att USA behövde hota att "inte ge plan till England,
om syndikatet inte säljer de diamanter som krävs."
Anledningen?
"Diamantsyndikatet vill inte sälja till oss,
för det tolererar inte stora lager utanför dess eget monopol."
Men att behålla en varas pris handlar inte bara om tillgång,
utan även om efterfrågan.
Decenniet före andra världskriget var illa för De Beers.
Det var den stora depressionen, och det var få som köpte diamanter.
Folk började sälja de diamanter de hade,
vilket ökade tillgången och drog ner priset mer.
De Beers anlitade en reklamfirma som fick en briljant idé.
Tänk om folk behöll sina diamanter... för evigt?
Den mest berömda sloganen är "En diamant varar för evigt."
Det är en av de mest framgångsrika reklamkampanjerna i reklamens historia.
Ringar har varit en vanlig förlovningsgåva sen medeltiden,
men att en diamant ska pryda ringen? Det var nytt.
Den första kampanjen visades i USA,
med målningar av några av världens största konstnärer.
Till höger, Salvador Dali.
Till vänster, Pablo Picasso.
Budskapet var: "Diamanter är konst."
Många kampanjer följde med samma slogan.
Ett diamantarmband till bröllopsdagen. Visa hur mycket du älskar henne.
Det fungerade.
I klassikern Borta med Vinden från 1939,
ber Scarlett O'Hara om diamanter.
- Vad för sorts ring vill du ha, min kära? - Åh, en diamantring.
Och köp en stor en, Rhett.
Men hon var endast en av de 10 % amerikanska brudar,
som fick en diamantring det året.
På 1950-talet...
Fyrkantig eller päronformad, dessa stenar förlorar inte formen...
...var diamanter en flickas bästa vän.
Och år 1990 fick 80 % av alla amerikanska brudar en.
Om en diamant varar för evigt, vill man inte ha en begagnad.
Det finns ingen officiell prisskala för begagnade diamanter, men...
Många förvånas nog över
hur mycket diamanters värde sjunker.
Man kanske får 25 % av köppriset för den. Kanske 30 %.
Kampanjen var en sån hit att De Beers drev den igen.
Den gången i Japan.
Vid kampanjens början 1967,
fick nästan inga japanska brudar diamantringar.
Tjugo år senare fick över 70 % det.
På 90-talet bar det vidare till Kina.
Samma slogan...
Samma resultat.
Annonserna försökte skapa efterfrågan och det är inte ett fult trick.
Det är kapitalism.
Jag kan övertala dig att köpa en sten som husdjur,
vilket jag ser som världens dummaste idé,
men folk kunde övertalas att de stenarna var värda att köpa.
Det är därför reklambyråer får så bra betalt.
De Beers var otroligt bra på det.
Men De Beers idéer var inte alla framgångsrika.
På 80-talet ville han få kvinnor att köpa diamanter till män.
Det gick inte.
De Beers försökte en gång till i en kampanj 2003
kallad "Höj din högra hand," med tanken att en stark kvinna
skulle ha en förlovningsring på vänster hand,
och en diamantring hon köpt själv på högra.
Det gick inte det heller.
Diamanter må bäras av kvinnor, men dess huvudkonsumenter är män.
I ett par år utförde De Beers undersökningar.
En av frågorna var om en diamantring var värd att ge upp något annat för.
På 1990-talet, svarade endast 22 % av kvinnorna ja,
i jämförelse med hela 59 % av männen.
Många män såg det som ett mandomsprov att köpa en diamantring.
Det är på många sätt en symbol för framgång,
att man kan göra ett sådant köp och ta det steget.
Det inspirerade De Beers nästa steg.
Att länka mängden pengar en man spenderar på diamanten till hans framgång.
Det blev en kulturell norm i USA.
Du vet regeln. Diamanter ska kosta två månadslöner.
Två månadslöner.
Det kom De Beers på.
I Japan sa de tre månadslöner.
Länken mellan diamanter och en mans framgång,
växte på ett sätt som De Beers inte väntat sig.
Rappare började namnge sina favoritjuvelerare.
Jag kallas Juveleraren Jacob.
Alla diamanter på mina handleder...
Hur mycket är de värda?
Jag skulle nog säga...
Cirka 35 miljoner.
Jag har satt diamanter på det mesta.
En gång gjorde jag en tandborste i diamanter och guld.
Det är tecken på framgång.
Man säger: "Älskling, jag älskar dig. Så här mycket älskar jag dig."
Det här är 75 karat, gul.
Karat, färg...
Han talar om ännu ett steg.
Nummer 5: Definiera värde.
Om man går in i en diamantbutik idag, talar de nog om fyra saker.
De representerar de fyra viktigaste kännetecken för en diamant.
De representerar snitt, färg, klarhet och karat,
vilket är diamantens storlek.
En diamant får inte vara för platt, eller för djup.
Den ska vara färglös eller i en ljus färg.
Den ska vara klar, utan inneslutningarna som forskare älskar.
Och den ska vara stor.
Systemet för att gradera diamanter uppfanns på 1940-talet
av ett forskningsinstitut.
De började sälja certifikat.
Alla känner sig nog försäkrade när de får ett certifikat,
och kan förstå var deras diamant hamnar,
vad gäller graderingssystemet.
De Beers marknadsförde systemet.
Passande nog hade de många diamanter som var stora och klara.
Och dess efterfrågan steg.
Men i de länder där diamanter utvanns,
ledde efterfrågan ibland till att krig finansierades.
Mellan 1992 och 1998, tjänade en rebellgrupp i Angola
mer än 3,7 miljarder dollar på diamantförsäljningar,
vilket drev kriget som dödade minst en halv miljon angolaner.
Diamantförsäljningar finansierade även konflikter i Sierra Leone,
Elfenbenskusten,
och Liberia.
Till slut uppmärksammades detta globalt och motreaktioner uppstod.
Bloddiamanter.
Så kallade "bloddiamanter."
Men i USA förblev efterfrågan för diamanterna densamma.
Även om det nu finns certifikat
för att stoppa försäljning av diamanter smugglade från konfliktzoner,
vet ingen säkert hur bra det fungerar,
för diamantindustrin är otroligt ogenomskinlig.
Det är svårt om man inte har något papper på diamanten,
att helt förstå var den kommer ifrån.
Men samtidigt som blodsdiamanter skapade rubriker,
mötte De Beers och hans regelbok det största hotet hittills: äkta konkurrens.
Folk tror att alla diamanter kommer från Afrika,
men Ryssland har det största diamantutbudet i världen.
I decennier hade De Beers ett avtal att köpa majoriteten
av Sovjetunionens diamanter.
Men när Sovjetunionen kollapsade, gjorde avtalet det med.
År 2005 reglerade De Beers ett antitrust-åtal
där de anklagades för att ha konspirerat för att fastställa diamantpriset.
De Beers betalade tillbaka 295 miljoner till amerikanska konsumenter.
I ett separat fall med USA: s regering, erkände De Beers till prisuppgörelser.
De Beers marknadsandelar sjönk.
Men något lurt hände.
Diamantpriserna sjönk inte.
De Beers var inte längre den största aktören,
men diamantföretagen höll sig fortfarande till regelboken.
Alrosa är världens största diamantproducent.
Vi har cirka 27 % av marknaden,
vilket innebär att var fjärde diamant kommer från Alrosa.
De tre största producenterna, De Beers, Rysslands Alrosa och Rio Tinto...
Ingen av dem har ett strategiskt förråd, som De Beers hade förr,
men de undanhåller produkter om efterfrågan inte är stor nog.
Hur ser du på att ha förråd av diamanter, och hur ser industrin till
att tillgången inte är så stor att priset sjunker?
Det finns en festreplik jag borde säga om det...
Ibland finns det större tillgång än efterfrågan,
och när det händer sänker vi inte priserna
för vi vill inte äventyra diamantens värde,
eller det som kunden vill köpa.
Jag kan inte föreställa mig vem som skulle vilja att priset sjunker.
Det gäller konsumenterna med.
Om jag erbjuder dig en flaska rött vin,
och säger att en kostade 75 dollar och en annan 20...
Om du kan vin, kanske du ser på etiketterna, smakar på vinet,
och om du är riktigt duktig kanske du vet
att flaskan för 25 dollar är det finare vinet.
De flesta kan inte det.
De ger mig den för 75 dollar.
Det skapar en pervers inställning att om jag höjer priset,
stiger efterfrågan, istället för att sjunka.
De kallas "Veblen-produkter" och de är unika,
för priset själv ses som ett tecken.
Andra berömda Veblen-produkter
är Birkin-väskor, Cristal-champagne och advokater.
Diamanter har en prestigefylld kvalité
där det höga priset gör dem mer eftertraktade.
Det ger en känsla av framgång, av strävan.
Det gör att folk är villiga att betala mycket för dem,
även om det finns ett alternativ med en identisk struktur.
En diamant har en enkel struktur.
Alla kolatomer skapar fyra band med sina grannar.
I grafit, skapar alla kolatomer tre band.
Och den lilla skillnaden gör att grafit är mjuk nog att skriva med,
medan diamanter är så hårda att endast en annan diamant kan skära dem.
På 50-talet lyckades vi först skapa diamanter i ett labb.
Jag lekte lite och såg dem skina.
Jag blev knäsvag och behövde sätta mig.
Det är forskaren Tracy Hall i en intervju med BBC,
som beskriver stunden då han och hans team
blev först med att skapa en diamant, år 1954.
I den stunden insåg jag att den mannen
DE FÖRSTA KONSTGJORDA DIAMANTERNA
äntligen omvandlat grafit till diamant.
Och idag kan vi pumpa konstgjorda ädelstenar ur maskiner.
Det finns två helt olika sätt att skapa diamanter.
Med hjälp av högt tryck och hög temperatur,
återskapas naturens förhållanden, där kol kristalliseras till diamanter.
Kemisk ångavsättning är en metod för att skapa diamanter
där kolvätegaser injiceras i en tillväxtkammare.
Och mikrovågornas plasmaenergi används för att ta isär kolvätets band,
vilket låter fria kolatomer regna ner på en diamantplatta
och atom för atom, växer diamanten vertikalt
vilket skapar diamanter av oerhört hög renhet och kvalité.
En diamant är en diamant vare sig den är konstgjord eller utvunnen.
Gissa vilken som skapats i ett labb?
Det går inte att se.
Det kräver speciell utrustning för att upptäcka
de minimala skillnaderna mellan de två produkterna.
När labbdiamanternas kvalité ökade, sjönk priset.
Det tar oss till steg sju i regelboken.
Om du inte kan slå dem, gå med dem.
År 2016, samlades De Beers och andra i den naturliga diamantindustrin
för att strida emot labbdiamanter med kampanjen "Äkta är äkta."
Det blir snällt och det blir äkta.
Men år 2018, lanserade De Beers sin egen kollektion konstgjorda diamanter,
med marknadens lägsta priser.
De säger att massproduktionen orsakar det låga priset.
Men somliga ser det som en strategi att smutskasta labbdiamanter.
De Beers försök att sälja konstgjorda diamanter så billigt
är ett klart försök att svärta ner produkten.
Diamanter skapade i laboratorium är överlägsna naturliga diamanter
som utvunnits ur jorden.
Men labbföretagen utnyttjar det långvariga bandet
mellan diamanter och kärlek.
Som någon som säljer diamanter, gillar jag det bandet.
Ett band som De Beers skapade.
Labbproducenterna vill marknadsföra produkten
som en produkt som är överlägset innovativ och miljövänlig
i jämförelse med naturliga diamanter.
Men samtidigt vill de ha det värdet som folk associerar med diamanter,
som De Beers skapade för över 100 år sen.
Många köpare anser nog att det är skitsnack.
"De berättade att man måste göra detta för att bevisa sin kärlek."
Men jag tror att det är så
att det finns något djupt berörande
med att göra det här för någon.
Med att vilja vara öppen med hur man känner för någon,
och att bränna en massa pengar,
är ett ganska tydligt tecken
på att man känner det man känner.
Bandet mellan diamanter och kärlek må vara ett resultat av reklam,
men det gör det inte mindre äkta.
Det var så vackert och speciellt för mig,
inte för att det är en diamant, utan för att han är min bästa vän.
Han sa: "Det här var min mors diamant."
Då började jag gråta.
När man tänker efter och inser att en kampanj drev,
det som vi nu anser är ett steg till giftermål,
att man måste köpa en diamant.
Det är förargligt att tänka på, men det går faktiskt ihop.
Det är inte mitt påfund. Det är världens standard.
En diamant är en produkt skapad av värme, tid, kapitalism...
...och oss själva.
Det är inte skitsnack.
Den mängd människor som faktiskt tror på det,
visar oss att deras berättelser dragit nytta av
människans komplexa natur.
Och mycket av det vi gör, hur vi klär oss,
det vi bär med oss...
Det mesta egentligen, handlar om att visa världen vilka vi är.
Här är min diamant.
Jag tycker att den är urtjusig.
Vad vill folk ha?
Hur gärna vill de ha det?
Vad är de villiga att betala?
Frågan är mer: "Hur värderar man olika saker?"
Diamanter är som ett bläcktest,
där man kan se vad man vill ha,
och göra sina egna kriterier gällande vad som är viktigt för en själv.
Han är mitt allt, genom vått och torrt.
Det betydde allt att han gav mig den ringen.
- Jag älskar att se den på din hand. - Ja, jag med.
Tack.
En diamants värde är noll.
Den är värd så mycket som du värderar den,
utifrån dina känslor för dess givare.
Undertexter: Alexis Lilja